Resync: Xenzai[NEF]
SØSTRENE BOLEYN
Anne.
Mary.
Vent!
Vent på meg.
Jeg fikk forespørsel om giftemål i dag - for Anne.
Fra familien Carey. William, deres eldste sønn.
Strålende.
Jeg takket nei. Tilbød dem Mary i stedet.
Alle forbedrer sin families status gjennom sine døtre.
Anne kan få noe langt bedre enn en kjøpmannssønn.
Og det kan ikke Mary? Jeg tror du undervurderer henne.
Nei, det er ikke sant.
Jeg synes hun er snillest av de to. Og muligens vakrest.
Skal man komme seg fram i verden, trengs mer enn skjønnhet og godhet.
Godt gjort, Anne.
Godt gjort, barn.
Du ser presentabel ut.
Ikke for presentabel, håper jeg. Dette er vår søsters dag.
Vil ikke stille henne i skyggen.
Mary, kan vi komme inn?
Så fin du er.
Yngre enn meg. Vakrere enn meg.
Gift før meg.
Du danker meg ut. Jeg er "den andre Boleyn-piken".
Neppe.
Så nå er det slutt, mrs Carey?
Mister vi deg for godt nå?
Nei da.
Jeg skal gifte meg. Ellers blir ingen ting forandret.
George, vår søster vil være alene. Hun må gjøre seg vakker.
Var det en gutt?
Dødfødt, Deres majestet.
Ingen bror til deg, til å trygge riket.
Jeg er lei for det.
Si fra til Hans majestet.
Deres majestet.
Jeg er så lei for det.
-Er du glad? -Det er jeg.
Du ønsker ikke du hadde giftet deg med en finere mann, en med tittel?
Jeg vil ha en ektemann som elsker meg.
Som det første hver morgen og det siste hver kveld.
Da har du funnet rette mannen.
Han stirrer fortsatt.
-Hvem? -Henry Percy.
Hvorfor skulle han interessere deg?
Hva vil du med enearvingen til den rikeste godseieren i England?
Det ante jeg ikke. Jeg liker bare ansiktet hans.
-Han er trolovet. -Trolovet er ikke gift.
Det er en lang ferd fra frieri til alter.
-Søster. -Hallo, bror.
Thomas. En stolt dag for deg.
-Hvordan har Hans majestet det? -Det er vanskelige tider, Thomas.
Det en gang så lykkelig gifte kongeparet er nå knapt på talefot.
De mislykte forsøkene på å få en arveprins tærer på dem.
Dronningen har mistet nok et barn, en gutt.
Det vil neppe ta lang tid før han søker trøst hos en elskerinne.
Jeg har tenkt litt på hvilken Howard-pike jeg kan friste ham med.
Er du klar over hvilken rikdom og innflytelse det ville gi oss -
- hvis vi kunne hjelpe kongen med dette delikate problemet?
Hva med Anne?
Jeg er klar over at som en Boleyn er hun offisielt ingen Howard, -
- men som din søsters datter... -Hun er din førstefødte.
Og yndlingen din.
Vil du ikke hun skal ha et enkelt, ukomplisert ekteskap, som Mary?
Hadde Anne vært en enkel, ukomplisert pike, som Mary, ville jeg sagt ja.
Men det er hun ikke. Så langt ifra.
Er du redd?
Litt.
Jeg burde kunnet fortelle deg hvordan det blir i kveld.
Gi deg råd om hva du skal gjøre.
Jeg har sviktet deg som storesøster.
Ingen kunne ønsket seg bedre søster.
-Du forteller meg i morgen tidlig? -Det lover jeg.
l minste detalj.
Legg deg.
-Anne. -Far.
Onkel. Du ville snakke med meg.
Det har meldt seg en mulighet. Og skulle du lykkes, -
- kunne du sikre oss alle -
- umåtelig rikdom og innflytelse. -Det er slitasje i kongens ekteskap.
Under slike omstendigheter søker ofte en mann trøst andre steder.
Din onkels vennskap med kongen gjør at vi er alene om å vite dette.
Men om ikke lenge får alle adelsfamiliene vite om det -
- og paraderer sine døtre framfor ham.
Heller enn å se andre nyte godt av det, vil vi...
-At jeg skal gå til sengs med ham? -Nei, det er ikke...
Ja.
Nettopp.
Den gunst han ville vise oss...
...vise deg, mener jeg, hvis han skulle like deg...
Å være kongen av Englands elskerinne er slett ikke å forakte.
Og når han er ferdig med meg? Rykte og ekteskapsutsikter vil bli ødelagt.
Tvert imot.
Etter det må din tilkommende være marki, eller hertug, minst.
Tar du imot utfordringen?
Ikke motsett deg dette.
Kongen og hans følge vil tilbringe to netter her neste måned.
-Broren din har ordnet med det. -Jeg liker det ikke.
Det vil koste en formue å gjøre huset klart til et kongebesøk.
Penger vi ikke har. Og hva om han ikke liker henne?
Hvorfor ikke se det positive i det, for én gangs skyld?
Den som intet våger, intet vinner. Anne forstår det.
Anne forstår ingen ting. Hun er bare barnet.
Når sluttet man å anse ærgjerrighet som en synd -
- og i stedet anse det som en dyd?
Lett for deg å si. Du har hatt status og rikdom i hele ditt liv.
Til jeg giftet meg med deg, Thomas.
Og jeg ga gladelig avkall på det for kjærlighetens skyld.
Hvordan var den - bryllupsnatten?
Den var meget tilfredsstillende.
Var den? William Carey, en god elsker.
Ja.
Å Gud, han hadde det temmelig travelt. Og han snorker.
Han sto opp midt på natten og brukte en pissepotte ved siden av sengen.
Det var fryktelig.
Jeg har noe å fortelle deg også.
l går satte far sin lit til meg og ga meg et oppdrag.
Fortell!
Å atsprede kongen, selveste kongen av England, på hans besøk.
Atsprede ham?
Atsprede ham, forføre ham, fortrylle ham.
Han har en hustru.
Ja. Men hvem vet hva som kan skje?
Hvis han liker meg, kunne jeg bli giftet bort til en hertug.
Jeg kunne bli en lykkelig hertuginne.
Kongen!
Hører dere, slyngler?! Kongen kommer, så skjerp dere!
Kom igjen, folkens - kongen!
Sett hestene på baksiden.
Tror du at han vil like meg?
Klart han vil, søster.
Hvordan kan han annet?
Sir Thomas.
Deres majestet er meget velkommen.
Lady Elizabeth.
Får jeg presentere min datter Anne.
En datter? Ingen sa noe om en datter.
Hadde vi visst det, ville vi ha kommet før.
Deres majestet.
Anne.
Legg deg og få deg en god natts søvn.
l morgen er det jakt, og der må du fremheve deg.
Alt avhenger av det.
-God morgen, Anne. -God morgen, Deres nåde.
-Hvem skal du ri med? -Jeg rir alene, Deres nåde.
-Alene? -En ny type sal gjør det mulig.
Hvordan holder du deg på hesten uten en mann å gripe fatt i?
Slik De gjør, Deres nåde:
Med lårene.
Vi rir!
Hvor blir de av?
Hvor er de?
Er noen skadet?
-Å Gud, det er kongen! -Kongen?
Hva skjedde?
Hjorten braste inn i skogen og førte oss til en bratt kløft.
Alle var villige til å oppgi jakten og la dyret unnslippe.
-Unntatt Anne. -Å nei.
Hun kjenner den kløften godt, har ridd der tusen ganger.
Og kongen fulgte etter, og så falt han?
Herregud.
-Hva skjedde? -Han falt.
Han har litt vondt, men stoltheten lider nok mest.
Det var min feil.
Kan du hente Mary til meg?
Og hvem er du?
Mary, Deres nåde.
Annes søster.
Du har vært her hele tiden?
Hvordan kan jeg ha oversett deg?
Ved siden av Anne er det fort gjort.
-Og du er gift? -Ja, Deres nåde.
Med William Carey.
Hvorfor har jeg ikke da sett deg ved hoffet?
Fordi jeg har overtalt ham til å tilbringe et år eller to her først.
Vi har et lite gods. Beskjedent, men nok til å stifte familie.
Et idyllisk liv på landet, fjernt fra kjas og mas.
Ja.
Du tror ikke han vil savne hoffet? En ung, ærgjerrig mann.
Han sier nei, Deres majestet.
Men skulle han ombestemme seg, må jeg som hustru gjøre som han byr.
Lady Elizabeth, takk.
Sir Thomas.
De vil ordne med den saken?
Selvfølgelig.
Selvfølgelig, Deres majestet. Takk.
Mary, du har åpenbart gjort sterkt inntrykk på kongen.
Han ba om at du straks møter ved hoffet.
Kongen har sørget for at du får en stilling ved dronningens hoff.
Men jeg vil ikke til hoffet. Ikke mannen min heller.
Kongen har tilbudt meg også en stilling.
-Som medlem av geheimerådet. -Hørte du det, Mary?
Geheimerådet. Rådgiver for selveste Hans majestet.
Den innerste krets.
-Hva med vår fremtid på landet? -Det må du ikke tenke mer på.
-Fra nå av er din fremtid ved hoffet. -William, vær så snill.
Skjønner du ikke hva det betyr? De vil skille oss.
Plassere meg et sted der kongen alltid kan finne meg.
Heldigvis forstår ektemannen din hvor verdifull en slik mulighet er.
For oss alle.
Hva med Anne? Kan ikke hun dra i stedet?
Slik Anne har oppført seg, er hun heldig som får komme i det hele tatt.
Mor, snakk med far. Gjør noe. Jeg vil ikke reise.
Dette er ingen anmodning, vi er blitt beordret.
Ikke vær sint på meg. Tror du at jeg ønsker å dra, med et slikt formål?
Jeg vet bare at en mann som ikke visste hvem du var -
- var sammen med deg der inne en halvtime, og kom ut helt forgapt.
-Jeg vet ikke hva du sa og gjorde. -Ingen ting.
Bortsett fra å lovprise deg og snakke om mannen min.
Vel, du må vise meg hvordan du gjorde det en gang.
-Mary Carey, Deres majestet. -Hvem?
Deres nye hoffdame og hennes søster Anne.
Å? Jeg visste ikke at jeg ventet en.
Utnevnt av Hans majestet, kongen.
Av min mann? Virkelig?
Vel...
Da må hun være en slags gave -
- eller overraskelse.
Han må ha sett et talent hos henne som han visste ville glede meg.
Si meg, hva slags spesielt talent er det du har, -
- bortsett fra din åpenbare ungdom og skjønnhet?
Jeg...
-Poesi, kanskje? -Nei.
-Kjolesøm? -Nei.
-Sang da, sikkert? -Nei, Deres majestet.
Nå, nå, du er for beskjeden.
Syng for oss.
-Vær så snill, jeg ber Dem. -Syng!
Bravo.
En nattergal.
Velkommen til hoffet.
Mary? Stopp.
Det kan ikke ha vært lett for deg. Men se det fra dronningens side:
Hun vet kongen kun har bedt deg hit fordi han attrår deg.
Hun er en god kvinne.
Jane Parker.
Det er pinlig.
Se, hun titter på deg.
Søte Jane Parker er et hustruemne som ville falle i smak hos far.
Ekkel pike. Den mest ærgjerrige lille slangen ved hoffet.
Hun får ikke sett seg mett.
Hvordan står det til, Stafford?
Bare bra, takk.
Jeg vet ikke om jeg egner meg for hofflivet.
Jeg har litt hjemlengsel.
-Da er vi to. -Jeg mener det forandrer folk.
Og ikke nødvendigvis til det bedre.
Men søsteren din stortrives.
Hun har sannelig fanget blikket til Henry Percy.
Hvorfor gjør hun sånt? Han er jo opptatt.
l natt.
Lillesøsteren min.
Lille gullsøsteren min.
Melk og honning-søsteren min.
-Du skulle vært i mitt sted. -Ikke bekymre deg for meg.
Jeg klarer meg selv.
-Skal jeg følge deg? -Det trengs ikke.
Prøv å gjøre ham fornøyd, om du kan.
Deres nåde.
Kom inn.
-Kan jeg by deg noe? -Nei.
Noe som får deg til å føle deg bedre til pass?
Kanskje De kunne be tjenerne bringe meg litt vann.
Vennligst...
Vær så god. Her er ingen tjenere.
Så her er det?
-At kongen av England sover. -Og leser og skriver.
Og hver dag har noen rolige stunder for seg selv.
Og likevel inviterer De meg hit?
Fordi jeg liker deg, og stoler på deg.
De kjenner meg knapt.
Jeg utsettes for hundre løgner daglig Bønneskriv, korridorpolitikk.
Man lærer å tolke ansikter. Og ditt er -
- som solen. Man bør ikke se på det for lenge.
Smigeren min gjør deg ubekvem.
Fordi komplimentene i din familie vanligvis er forbeholdt en annen.
Den eldste søsteren.
Det er noe jeg forstår; hvordan det er å være nest eldst.
Alltid i skyggen.
Jeg gjør deg ubekvem igjen.
-God morgen. -Stafford?
Jeg har ordre om å bringe deg til din far.
Vi bør ikke la ham vente.
Vel?
Hadde han deg?
Ja.
Mer enn én gang?
Venn deg til å snakke om det.
Når du ligger med kongen, er det ikke lenger en privatsak.
-Ja, mer enn én gang. -Og ble han tilfredsstilt?
-Jeg tror det. -Sa han det?
Det trengte han ikke, onkel.
Vel, du kan gå.
Bra.
Det er én ting å fange en konge, noe helt annet å holde på ham.
Hun må være belest, kunne sin musikk, stråle i selskapslivet, -
- og hun må være ren.
-Anne vil sørge for det. -Hva da?
Mary er allerede alt det, takket være utdannelsen jeg har gitt henne.
Og til hvilken hensikt? Så hun kan byttehandles som kveg, -
- til menns fornøyelse og atspredelse?
Søster, du kan også forlate oss.
Katherine av Aragon vil aldri gi Henry Tudor en sønn.
Men hvis Mary kunne gi ham et barn, -
- og det barnet kunne være en gutt...
Hvis jeg ga din ektemann et oppdrag som førte ham bort fra hoffet, -
- ville du da motsette deg det?
Jeg ville ikke våge å legge meg opp i statlige anliggender.
"Mitt hjerte og jeg overgir oss i dine hender."
Dette er hånden til din tjener og venn, H.R.
Det er Anne.
Hun har giftet seg med Henry Percy. Uten å si det til noen.
-Du ser ikke fornøyd ut. -Hvorfor skulle jeg være det?
Hun er da fremtidig hertuginne av Northumberland. Vår søster.
George, de vil aldri tillate det. Han er lovet bort til Mary Talbot.
Kommer dette ut, ødelegger det henne.
Ryktet hennes blir ødelagt.
Jeg må fortelle det til far. Til hennes eget beste.
Hva tenkte dere på?
Giftemålet til en høyadelig er et statlig anliggende.
Noe kun kongen kan bestemme.
Hvem andre vet om dette?
-Ingen. -Bra.
Slik skal det forbli. For alltid.
Du kan ikke bryte det som er sammenføyd av Gud.
Og fullbyrdet også.
Har dere hatt usømmelig samvær?
Jeg har ligget med ektemannen min. Ikke noe usømmelig ved det.
Gud bedre, du skulle vært min datter!
Gutten får dra til Northumberland og gifte seg med Talbot-piken.
Du blir sendt til Frankrike og blir der til du har lært.
Nei!
-Far, vær så snill. -Hvordan kunne du gjøre dette?
Du visste at Marys vennskap med kongen er i en meget kritisk fase.
Enhver skandale eller plett på hennes navn kan være fatal.
Du blir sendt til den franske dronningens hoff og blir der -
- til din far har tilgitt deg.
-Du fortalte dem det! -Det var til ditt eget beste.
Det kunne ikke gå. Det ville ha ødelagt dine utsikter for godt.
Jeg skal minne meg selv på det når jeg er i utlendighet, -
- mens du er her i kongens seng, uten konkurranse om fars gunst:
At det var til mitt beste, og ikke ditt.
Du vil gjøre lurt i å anse dette som en mulighet.
Du er velutdannet. Det er en mulighet jeg aldri fikk.
Reis til Frankrike. Dronningen av Frankrike er forfinet.
Vær til nytte for henne, mor henne. Hun vil beundre ditt pågangsmot.
Lær av henne.
Studer damene ved hoffet. Se hvordan de oppnår -
- det de ønsker av sine menn, ikke ved å trampe med føttene, -
- men ved å la mennene innbille seg at de bestemmer.
Det er kunsten å være kvinne.
Ikke se.
Lukk øynene.
Åpne dem nå.
Jeg skal bli jarl, og broren din viscount.
Vi har mottatt nye midler og eiendommer, gjelden vår er betalt.
Og George...
Kongen vil arrangere giftemål mellom deg og Jane Parker.
Jeg ber deg, far - nei.
Jeg trodde du hadde ambisjoner for familien vår.
Piken har gode forbindelser. Hennes far er kongens fetter.
-Må jeg gifte meg med henne? -Selvsagt. Eier du ikke stolthet?
Eller vil du overlate alt til Mary?
Nei, sir.
Det blir en vielse med Englands konge til stede, -
- og hele landets fremste adel.
-Er et smil for mye å be om? -Er det noen grunn til å smile?
Ett av mine barn beordres til å gifte seg med en pike han hater.
Et annet forvises i utlendighet i vanære og et tredje -
- horer offentlig med en ekteskapsbryter.
Du sa du vil se henne lykkelig.
Vil Mary bli lykkelig når han går fra henne?
-For du vet det skjer til slutt. -Gud vet hvordan dette vil slutte.
Gud? Han har vendt sin rygg til alt dette for lengst.
Og disse rommene, vår nye posisjon? Gleder ikke noe av det jeg har gjort?
Disse gavene, denne "gunsten", vil fordufte like fort som den kom.
Rommene tilhørte før hertugen av Buckingham, kongens beste venn.
-Hodet hans råtner nå på en stake. -Han begikk landsforræderi.
Hva er forræderi? Det kongen og hans sakførere måtte bestemme at det er.
Vilkårlig.
Barnet lever.
Hun har ikke abortert.
Men for barnets skyld -
- må hun straks ligge i barselseng.
Nå som Mary ligger i barselseng, vil ikke kongen ligge med henne.
Av medfølelse vil han besøke henne hver dag i kanskje en uke?
Dronningen vil snart fylle hodet hans med vakre små spanjolpiker.
For ikke å snakke om Seymours melkehvite datter.
Vi må påvirke ham i vår retning med alle midler vi har.
Ja?
Vel, jeg hadde tenkt å foreslå -
- Anne.
Du kunne ikke styre henne sist. Har to måneder i Frankrike hjulpet?
Jeg får faste rapporter fra enkedronningen.
Hun er visst ganske så forandret.
Så du må vende tilbake, slik din onkel befaler.
Du skal underholde kongen -
- og hele tiden minne ham på Mary.
Det er oppgaven din, ikke noe mer.
Hva er det for bråk?
Det er hoffdame Boleyn, med sine historier fra det franske hoff.
Jeg kjenner til én Boleyn-pike, -
- men hun ligger nå med et visst barn i magen.
Vel, Boleyn-pike?
Kom fram.
Hva er så morsomt?
Jeg delte bare mine tanker om den nye franske kongen.
Som har så stor makt, og likevel så skral autoritet som mann.
-Fortsett. -Han er forbløffende ynkelig.
Bærer dødelig nag etter den minste fornærmelse.
En bortskjemt valp med en torn i poten.
Forpint av harme, ute av stand til å tilgi eller glemme.
En stor konge, -
- en stor mann, hever seg over sånt.
Og hva vet du om store menn?
Jeg har lest nok bøker og hørt nok prat -
- til å tro jeg ville gjenkjenne en hvis han sto foran meg.
Så se deg om. Jeg er nysgjerrig. Ser du en her?
Jeg ser, mylord...
Ser fremdeles, mylord.
Jo, der.
Fant en.
Så du sier tilgivelse gjør en mann stor.
Hva mer?
Gavmildhet.
Ydmykhet.
Evnen til å se sin like i andre uten å føle seg truet av det.
-Sin like i andre menn? -l kvinner også.
Tror du det, at kvinner kan være menns like?
Det er et spørsmål kvinner har stilt seg en stund, -
- men vi medgir at menn har en viss verdi.
Så vi anerkjenner dem som likeverdige.
Du har forandret deg meget, hoffdame Anne.
Da er mine bønner blitt hørt.
Velkommen tilbake til hoffet.
Mylord.
Hva?
Han følte vel at hun har vært forvist lenge nok.
Hvem tror de hun vil opptre til fordel for? l alle fall ikke meg.
Hvorfor gjør de dette rommet til et fangehull?
Må her være så mørkt?
-Hvor var du? -Jeg besøkte bare Mary.
Som vanlig.
Nå som Anne er tilbake, kan du være dobbelt sjalu.
Jeg er din hustru.
Du ligger aldri med meg.
Jeg håper du vet hva du gjør.
Dette er vagabonder som farer med alle pengene dine.
-Vi spiller ikke, Deres nåde. -Hoffdame Boleyn spår oss.
Spå meg.
Nok et talent tilegnet i Frankrike?
Dronningen gir sine hoffdamer bred utdannelse.
Det siste jeg hørte, var at hun huset lutheranere og kjettere.
Lærde og filosofer, mylord, som rømte fra forfølgelse.
Jeg håper du lukket ørene.
Det gjorde jeg, og holdt et kors nær hjertet til enhver tid.
Fra kongen, hoffdame Anne.
Åpne den.
Åpne den!
Send den tilbake.
Du hørte hva jeg sa.
Hva gjorde hun?!
Sendte den tilbake, Deres nåde.
Anne.
Jeg hadde tenkt å komme før.
Er lei for at jeg ikke gjorde det, jeg har vært opptatt.
Ja, med å underholde kongen.
Kun det, det lover jeg. Til tross for hans anstrengelser.
Hva? Og ikke dine?
Hvordan går det?
Barnet er sterkt.
Det gir meg ingen hvile. Som faren.
Føler du deg like elendig som du ser ut?
I Frankrike ville ingen kvinne tillate seg å forfalle slik.
Hvorfor kom du, Anne, hvis du bare skal plage meg?
Kanskje du nå vet hvordan det føles -
- å bli lurt av din egen søster. -Jeg gjorde ikke noe.
Du stjal kongen fra meg og så anga du meg og Henry Percy.
Ja vel, bare tro det, om du vil.
Det har jeg gjort, hver dag og natt mens jeg var i utlendighet.
En gave, fra kongen.
Så gi den til søsteren min.
Den er til deg, hoffdame Anne.
Meg?
Så send den tilbake, straks.
Hvordan våger han?
Der ser du.
Det er ditt beste jeg tenker på.
Hvorfor er du så slem?
Du vet at jeg elsker ham.
Kanskje du burde slutte med det.
Deres nåde.
Datteren Deres, hvor er hun?
La oss være alene.
Hvor er hun?
Hvem av dem?
Deres nåde, hvem av dem?
Anne.
-Deres nåde? -Du fikk gavene mine?
-Ja. -Falt de ikke i din smak?
Tvert imot, de falt så visst i min smak.
Hvorfor fornærmet du meg ved å sende dem tilbake?
De fornærmet meg ved å sende dem.
Min søster ligger i barselseng med Deres barn.
Send henne de gavene De sendte til meg.
Jeg har vist Mary nok godhet og gavmildhet.
Nå vil jeg gjerne vise deg litt.
Jeg ber Dem, mylord, ikke gjør dette.
-Hva har forandret seg? -Du har forandret deg.
De valgte Mary framfor meg da vi først møttes.
Nei, Anne. Ditt ansikt var det eneste jeg så i folkemengden den dagen.
Hva skulle jeg ikke gitt for å leve den dagen om igjen. Få en ny sjanse.
Men det er for sent. Og jeg ville aldri svike min søster.
Nå ber jeg Dem forlate meg. Dette er for tungt å bære.
Samme smerten som jeg bærer på. Bevis på at du føler likedan.
Kanskje. Men siden det aldri kan bli til noe...
La meg avgjøre det. Tillat meg å håpe.
Gå fra meg.
-Vet kongen det? -Han har fått beskjed.
-Når som helst nå, Deres nåde. -Hvordan er det med henne?
Hun er tapper og sterk. Det vil nok gå bra.
Anne, har du tenkt på det jeg spurte om? Fins det håp?
Skulle jeg stole på Dem?
Jeg har sett Dem svike Deres hustru og nå min søster.
Jeg sverger at jeg aldri skal ligge med min hustru -
- eller snakke til din søster igjen.
Bare tillat meg å håpe.
En gutt.
Jeg skal ta meg av Mary og barnet.
Deres nåde.
En sønn.
En sønn?
Ja vel, mylord.
De kan få lov til å håpe.
Min eneste sanne elskede.
Mylord.
Mylord?
Pokker ta deg! Ikke noe ble overlatt til tilfeldighetene.
-Og idet vår triumf var sikret... -Hvilken triumf?
En elskerinne fødte en mann en bastardunge.
-En guttebastard. En sønn. -Dronningen kan ennå føde en sønn.
Dronningen blør ikke lenger.
-Kan du vite det sikkert? -Har det fra legen hennes.
Når vår familie gir ham en sønn, vender han det ryggen, for din skyld.
-Så du bør helst ha en plan, jente! -Og hvis ikke, onkel?
Nok!
Fra dere begge.
Hva med Mary?
Og barnet hennes. Har dere glemt dem alt?
Mary og bastardungen hennes får reise tilbake ut på landet.
Det er kongens ønske - og mitt.
Ja vel.
Og du kan fortelle henne det.
Det har du gjort deg fortjent til.
Hvordan kan du vise deg her?
Min egen søster.
Ta vare på deg selv, han vil gjøre det samme med deg som med meg.
Du skulle ikke ha hengitt deg så lett. Dette er følgene.
Jeg henga meg til en mann jeg elsket.
-Og han elsket meg. -En manns kjærlighet er verdiløs.
Moren vår ga etter for kjærligheten og hva har hun igjen for det?
En ynkelig ektemann.
Kjærlighet har ingen verdi uten makt og status.
Hvis jeg gir kongen en sønn, skal han ikke kunne kalles "bastard".
Det du antyder, er forræderi.
Han kan ikke gifte seg med deg. Han har en dronning.
Som ikke kan føde en arveprins.
Du stiler for høyt, som vanlig.
Kongen vil ta seg av Katherine. Du får vite det der jeg sender deg.
Du skal dra tilbake til Rochford.
Har du ikke alltid villet det?
Et liv på landet, -
- alene med barnet ditt.
Din søster er vekk, slik du ønsket. Vil du hengi deg til meg nå?
Nei. Når De er tro mot meg, mer enn mot noen annen.
Det er jeg.
De er tro mot dronningen, mer enn noen annen.
-Jeg ser knapt Katherine. -Hun sitter på tronen ved Deres side.
-Deres høyre hånd i statsanliggender. -Kun i navnet.
Hun er uansett Deres dronning, og alltid til stede.
Jeg føler at hun holder øye med meg.
Spionene hennes også.
Se på oss.
Dømt til å møtes i hemmelighet, kun hviskende til hverandre.
-Det kan knapt vekke noen lidenskap. -Hva vil du at jeg skal gjøre?
Vi må finne en lovlig måte å omgå dette på.
-Det må skje på lovlig vis. -Samme for meg!
Jeg må bli kvitt henne. Finn en grunn!
Wolsey går med på å legge planer for å sende dronningen i kloster.
Da blir du helt alene ved hoffet.
Dronning i alt, unntatt i navnet.
Er det forsikring god nok for deg?
Vil du hengi deg til meg nå?
Mylord...
Det er intet jeg heller vil.
Men så lenge vi er ugift, kan ethvert barn jeg gir Dem kalles "bastard".
Og jeg "hore". Ønsker De virkelig det for meg?
Hvilke andre muligheter fins det? Katherine er min hustru.
Jeg vet ikke hvorfor vi kaster bort tid på å snakke om klostre -
- når De simpelthen kan oppheve ekteskapet.
Da vil De, -
- mylord, -
- stå fritt til å gifte Dem på nytt.
Og jeg kan hengi meg til Dem helt og fullt.
Gi Dem alt De attrår.
-Mary Talbot. -Hvem?
Mary Talbot. Henry Percys brud. La oss være alene.
Hun har avkrevd kongen skilsmisse fra sin ektemann -
- på grunn av at hans trolovelse til deg ble fullbyrdet.
Jeg visste dette ville slå tilbake på oss.
-Jeg må gå til kongen. -Han vil ikke høre på deg eller meg.
Den eneste Boleyn han snakker til, -
- den eneste han stoler på, er Mary.
Så bring henne hit - straks.
De ville snakke med meg, Deres majestet?
Dronningen skal for domstolen, der vårt ekteskaps gyldighet skal prøves.
Før jeg utsetter en god kvinne for en slik prøvelse, -
- må jeg vite at kvinnen jeg erstatter henne med, er plettfri.
Denne påstanden om at Anne og Henry Percy -
- fullbyrdet sitt ekteskap...
Hun benekter at det skjedde. Men jeg må være sikker.
Kan jeg stole på henne?
Hvorfor skulle De ikke det?
Vanligvis kan jeg stole på mitt instinkt. Men med søsteren din...
Hun har makt over meg.
Jeg spør deg fordi jeg stoler på deg.
Og fordi jeg tror, kanskje feilaktig, at du bryr deg om meg, -
- og at du setter en så viktig sak foran din families ambisjoner.
Jeg vil takke deg for det du gjorde i dag.
Jeg står i evig gjeld til deg.
Du skylder meg ingen ting.
Jeg gjorde det som et fredsoffer mellom oss, -
- så vi endelig kan sette en strek over alt.
Ja vel, så la det bli slik:
En ny begynnelse mellom oss, her ved hoffet.
-Nei, jeg reiser tilbake på landet. -Lar du meg være her alene?
Når dronningen skal for retten? Kommer ikke på tale.
Kommer det ikke på tale?
Bli her hos meg.
Vær så snill.
Jeg trenger søsteren min her ved min side.
-Folket støtter henne. -Folket har ikke stemmerett.
Og biskopene som har det, er i lommen til Wolsey.
Hun kommer mot oss.
Ja vel - Boleyn-horene.
To tidligere hoffdamer hos meg.
Hva vondt har jeg gjort dere, siden dere vender dere mot meg?
-De ga ikke England en arving. -Og det går inn på deg?
-Ja, når det går inn på kongen, -At du våger!
Katherine, dronning av England, tre fram for domstolen.
Vil du at jeg skal krype vekk og bli nonne? Det gjør jeg ikke.
Skal jeg lyve framfor Gud og si mitt første ekteskap ble fullbyrdet?
Det ble det ikke. Vil du at jeg skal abdisere -
- og oppgi min datters krav som eneste rette tronarving?
Det gjør jeg ikke. Ikke på tusen år.
Ikke om du så strekker meg på pinebenken til jeg er døden nær.
Jeg er Katherine, dronning av England, -
- kongens eneste sanne hustru, mor til tronarvingen.
Elsket av folket og elsket av en konge -
- som du har forhekset.
Mylord...
Hvordan har jeg forbrutt meg mot deg? Jeg har vært en tro, lydig hustru.
Jeg har elsket alle dem du har elsket og gitt deg barn, -
- selv om Herren valgte å ta dem til seg.
Finnes det noe ankepunkt mot meg, -
- skal jeg gjerne tre tilbake i skam og vanære.
Men noe sånt fins ikke, det sier jeg med Gud som vitne.
Så kjære make, jeg ber deg spare meg for denne ydmykelsen.
Vil du ikke det, -
- men ønsker å utfordre gyldigheten av vårt ekteskap, -
- la det da skje foran en rettmessig domstol, -
- ved den eneste myndighet jeg anerkjenner:
Hans hellighet -
- paven.
-Det er en katastrofe. -Hvorfor?
Fortsetter rettssaken, dømmer biskopene til kongens fordel.
Uten pavens godkjennelse blir et slikt utfall ganske hult.
-Folket vil aldri støtte det. -Hvorfor gir kongen Roma slik makt?
Han burde ta saken i egne hender og bare oppheve ekteskapet.
Nei.
Det ville innebære brudd med Den katolske kirke.
-Troen hans ville ikke tillate det. -Ikke fornuften heller.
Et brudd med Roma ville isolere England politisk -
- og vi ville bli prisgitt protestantene.
Men alternativet er at England blir uten en arveprins -
- og fare for borgerkrig. Det Henry frykter mest av alt.
Jeg må få ham til å forstå at dette vil være alt bryet verdt, -
- når jeg er hans dronning og gir ham en sønn.
Jeg kjenner deg. Du har bestemt deg.
Men det smerter deg.
Vil du ødelegge ditt ekteskap, ditt land, -
- din sjel framfor Gud for å føye en pikes nykker, -
- fordi hun sier nei til deg? Fordi hun piner deg med sin avvisning?
Hun vet nøyaktig hva hun gjør.
Hun vil at jeg skal tre til side.
Hvor er min kloke ektemann?
Hvor er han?
Du er en konge.
Så vær en.
Nå skal du hengi deg til meg.
Jeg trodde jeg hadde gjort det klart: Før vi er gift, blir det ikke...
Pokker ta deg!
Jeg har revet dette landet fra hverandre for din skyld!
De burde takke meg, ikke være sint.
-Jeg har brutt med Roma. -Frigjort Dem fra en korrupt Kirke.
Jeg støtte fra meg en god kvinne i dronningen.
En inntørket røy som sviktet Dem. Av spansk blod, med bånd til paven.
-Og dermed blir jeg lyst i bann. -De kan bli overhode for en ny Kirke.
Church of England. Nærmere Gud.
-Stille! Pokker ta deg! -Slipp meg! Det gjør vondt.
Du skal vise meg at det var verdt det!
Hvordan var han med deg?
Han var øm. Forbausende øm.
De kaller meg en heks.
Det går over når de ser hvordan han tilber deg.
Tilber meg?
Mary?
Mary, vent.
Jeg slutter ved hoffet.
Og i din fars tjeneste. Jeg har sett nok.
Det har jeg også.
Jeg har spart noen penger.
Ikke stort, men -
- nok til å forsørge dere.
Til å gi dere trygghet. Jeg har sett meg ut et sted i Tatton.
Vestpå, der jeg vokste opp.
Hvis du ble med meg, ville jeg aldri bedra deg eller ta deg for gitt.
Umulig. Familien min ville aldri tillate det.
Og du bryr deg om hva de mener, etter alt de har gjort mot deg?
Bare én gang til.
Press. Én gang til.
Kom igjen, Anne - press!
Det er overstått, Deres majestet.
Godt gjort.
Hva er det?
Hva er det?!
Det er en pike.
En vakker, velskapt pike.
En pike...
Hun har gitt henne navnet Elizabeth -
- etter Deres mor.
Er barnet velskapt?
Absolutt, sir.
Vel, kan vi få en velskapt datter, kan vi også få en velskapt sønn.
Hvem er han sammen med?
Jane Seymour.
-At han kunne gjøre sånt mot meg. -Du må hvile.
Hvis jeg ikke føder en sønn, hvem vil da hjelpe meg?
Uten en gutt, gir han meg på båten. Det får han ikke gjøre.
-Ydmyke meg sånn! -Slutt!
-Kan du ikke bare innrømme det? -Nei!
-Det er ikke sant, sier jeg! -Løgnhals!
Jeg kan lukte den hora av deg! Gå vekk! Du gjør meg kvalm!
Jeg slo ham i dag. Hva driver jeg med?
Jeg ødelegger alt på egen hånd.
Jeg får ikke sove. Uten søvn klarer jeg ikke å tenke.
Det blir stadig vanskeligere å opphisse ham.
Noen netter får han det ikke til.
Jeg må ty til stadig mer nedverdigende...
Han hater seg selv om morgenen.
Han hater meg for det jeg fikk ham til å gjøre.
Alt glipper, og det er min feil.
Det er min feil.
Dronningen er med barn.
Anne, så vidunderlig.
Dronningen er med barn, men situasjonen er delikat.
Så din bekymring er berettiget.
Men hold alt for deg selv foreløpig. Dette svangerskapet er risikabelt.
Er det en gutt, vil ingen kunne røre Boleyn-familien.
Men hvis det blir en pike, eller dødfødt...
Da vil alle som er tilknyttet dem, gå under. Du også.
Så du og jeg må samarbeide, Jane.
Alt er bra med meg.
Jeg hadde bare mareritt.
Vil dere hente min bror og søster?
Jeg mistet det.
Nesten uten smerter.
Og så fort.
Som om det aldri var der.
Få det vekk! Grav det ned.
Få det vekk. På bålet med det!
Jeg føler han holder øye med meg, stirrer på meg.
-Undres hvorfor det ikke syns. -Har du ikke fortalt ham det?
Vel, snart kommer det ut... At jeg ikke kan få barn.
Han får meg brent som heks.
Ennå er det tid. Du kan ennå bli gravid.
Han vil ikke ligge med meg nå, og "ødelegge" barnet han tror jeg bærer.
Nei.
Må jeg stave det?
Men å ligge med en annen mann ville være landsforræderi.
Slutt!
-Anne, det er galskap. -Du er mitt eneste håp.
Jeg vil ikke høre mer, det er uhyrlig! Kom, George!
George, vær så snill. Det står om livet mitt.
Må Gud være dere begge nådige.
Jeg kan ikke.
Jeg er så lei for det.
Jeg kan bare ikke.
Jeg skal si det til kongen i morgen tidlig.
La oss håpe han syns synd på meg.
Jeg så dem.
De to.
Ja.
Hent tingene mine og bring dem til Rochford.
Deres nåde...
Lady Rochford ber om å få treffe Dem.
Ikke nå.
Hun har nyheter om sin mann, George Boleyn, og dronningen.
Hva er det?
Jeg kunne ikke for det, mylord.
Vis barmhjertighet med meg.
Din heks!
-Onde, fordømte heks! -Hvorfor?
Han kom for tidlig.
Sønnen vår. Ingen har skyld i det.
Nei.
-Hva mer har jeg gjort? -Vakter.
-Mylord? -Vakter!
Jeg ber dere - spar meg! Vær så snill! Nei!
Jeg har ikke gjort noe galt! Nei!
Barna mine!
Barna mine...
Se hva du har gjort!
En trist dag for England når adelige ikke reiser seg for sin dronning.
Enda tristere når selvsamme dronning anklages for utroskap og blodskam.
Anklaget, ikke dømt, onkel.
Eller er jeg, for denne domstol?
Mester Cromwell.
Les opp tiltalen.
Anklagen er -
- at i dette 28. regjeringsår under Henry, -
- konge av England, har hans hustru dronningen -
- blitt forført av djevelen -
- og med vitende og vilje begått blodskam, høyforræderi -
- og forbrytelser mot Gud.
Hva svarer De på tiltalen?
Ikke skyldig, mylord.
Den kjærlighet jeg nærer til min bror, -
- er en naturlig kjærlighet enhver søster vil føle -
- for en hun har vokst opp med, pleiet når han var syk, -
- lekt med da de var barn.
Døm meg, mylords, men glem aldri -
- at deres dom skal overprøves av Gud -
- i den største domstol av dem alle.
Mylords...
Tiden er inne til å avsi dommen.
Skyldig.
Vær så snill, dere må tro meg!
Nei, jeg har ikke gjort noe!
Vær så snill, dere må tro meg!
"Herren er min hyrde, jeg mangler ingen ting.
Han lar meg ligge i grønne enger.
Han fører meg til vann der jeg finner hvile."
La oss være alene.
Alle sammen.
Deres Majestet.
Jeg har fått høre at jeg kommer for sent for min bror George.
Jeg ber Dem:
Spar min søster.
Jeg forstår at hun har krenket Dem og at De vil skifte henne ut, -
- men må hun dø? -Domstolen har kjent henne skyldig.
-Send henne bort. Ingen får vite det. -Hvorfor går du i forbønn for henne?
Du har satt deg selv i stor fare.
Fordi hun er min søster, -
- og derfor en halvdel av meg.
Og jeg ville ikke gjøre noe som ville skade noen del av deg.
Gå.
Vi gjorde det ikke.
George og jeg, vi...
Vaktene slipper dem inn.
Du vil bli spart. Kongen så godt som ga meg sitt ord.
Tok han imot deg?
De sier han er sammen med Jane Seymour nå.
Er det sant?
Nei.
Takk.
En godhjertet løgn.
Vil du holde rundt meg?
Du tar deg av Elizabeth?
Det blir ikke nødvendig. Det lover jeg deg.
Han vil holde ord, det vet jeg.
Mine herrer...
Jeg underkaster meg ydmykt loven, -
- slik loven har dømt meg.
Hva angår mine overgrep, -
- så kjenner Gud til dem. Jeg overlater til Gud å dømme dem -
- og jeg bønnfaller ham om vise nåde med min sjel.
Jeg bønnfaller Jesus om å spare min herre -
- og mester, kongen.
Den beste -
- og mildeste herre -
- som noen gang har vært.
Mylady.
Mary... Du våget livet ved å komme til hoffet -
- og du ble kun spart på grunn av min respekt og hengivenhet til deg.
Du rådes til aldri å gjøre det igjen.
Du vil ikke bli vist samme nåde en neste gang.
Må Gud velsigne deg -
- og min sønn.
Og må Gud vise nåde med Annes sjel.
Milde Jesus, jeg overgir min sjel til deg.
Mor, gi meg barnet.
Ulykkelig og vanæret døde Sir Thomas Boleyn to år etter.
Hertugen av Norfolk ble fengslet.
De neste tre generasjonene av hans familie, -
- sønn, sønnesønn, sønnesønns sønn, ble alle henrettet for forræderi.
Henrys beslutning om å bryte med Den katolske kirke -
- forandret England for alltid.
Mary giftet seg med William Stafford -
- og levde lykkelig med ham borte fra hoffet resten av livet.
Henrys frykt for å forlate England uten en sterk tronarving -
- viste seg å være ubegrunnet.
Han etterlot seg en tronarving -
- som skulle herske over England i 45 år.
Det var ikke gutten han så gjerne ville ha, -
- men den sterke, rødhårete piken som Anne fødte ham.
Elizabeth.
Resync: Xenzai[NEF]
Norske tekster: P.S. Mannes